12 Nights / 12 Éjszaka
Hova mentél?
Hova mentem volna!?
Mi ez?
Vigasztalás. Nekem is meg kellett kapnom, és neked is.
Elnézést.
Nem, mintha én gondolnék rá,
de fura érzés, hogy ő teljesen úgy tesz, mintha mi sem történt volna.
Tényleg jól vagy?
Nem volt más lehetőségem.
Ez nagyobb lehetőség.
Ezt most ne veszítsük el.
Aláírtam a szerződést. Köszönöm.
Hé, holnap nem mehetsz el, rendben?
Hé, Chan!
Én is próbálkozom.
Nem akarom megint megbántani.
De, ennyire utál engem?
A maga módján tekintettel van rád.
Azt hiszem, én is elég keservesen próbálkoztam.
Addig próbálkozik, míg bele nem fárad.
Így fogja majd megoldani, vagy ha nem,
legalább nem lesz mit megbánnia.
Pulcsi. Én kötöttem.
Saját kezűleg?
Kiadja a házat?
Igen. Kétségbeesetten kellhetett neki a pénz.
Yoo Kyung?
Áh... Ő a jövendőbelim.
A szívem téged akar.
Azt hiheted, hogy játszadozhatsz velem.
De én nem azért vagyok itt, mert hiányoztál.
TIZENEGYEDIK ÉJSZAKA
Csípem az ilyen dalokat.
Bármikor, ha az USÁ-ban hallgatod, gondolj rám.
Érted te jól.
Ez a végső búcsúm.
Ne találkozzunk többé.
Nem elég biztos magában, hogy várjon rám.
Chan!
Beszélgessünk.
Sok a megbeszélnivalónk, igaz?
Nekem sokkal több a mondanivalóm.
Jöjjön be beszélni.
Nem miattam ilyen?
Mert utál!?
Azt mondtad, elfogadta a pulcsit, nem?
Ne aggódj. Várj egy kicsit.
Ez a kölyök...
Ehh, mondtam, hogy én fizetek.
Kérem, erről húzza le.
De...
tényleg nem mondja el?
Miért akart látni engem? [kb. Miért hiányoztam?]
Mert tetszett a regénye.
Azért akart látni, mert tetszett a regényem?
Mindenesetre, a végső döntésem az,
hogy nem tartunk meg olyan könyveket, amikre nincs kereslet.
Neki sem lesz hozzá szava, ha meglátja az eladási mutatókat.
Elég szomorú, hogy népszerűtlen írókat bíztak rám.
Hagynom kellett volna, hogy máshoz kerüljön.
Majd én átveszem.
Én majd megmondom Kang írónőnek.
Úgyhogy, ne adja fel.
Én majd segítek.
Kang írónő.
Ki mondta, hogy feladom?
Épp tegnap adtam le a kéziratom.
Van kedve meginni egy kávét?
A desszertet én állom.
Nos...
van még egy kis dolgom.
Ez nem jött be.
Akkor köszönjünk el itt.
Igen, majd felhívom.
Rendben. Jó éjt!
Igen, sunbae!
Az ember nem keresi meg a versenytársát, öregem.
Fel sem hívhatom, csak mert más kiadónak dolgozunk?
Miről van szó?
Van egy nagyon klassz regényem.
Küldtem nemrég egy e-mailt.
A terhemre vagy.
Ma este?
Igen, kérem, nézzen bele.
Köszönöm.
Igen!
[Bácsikám]
Igen, bácsikám!
Akkor, fizessen kicsit többet érte, és menjen el.
Mondtam, hogy jó lesz. Nagyon el akart menni.
Áh, nem mehetünk együtt.
A szívem...
téged akar.
Igen.
Mi tart már olyan sokáig? Hol vagy?
Mindjárt ott vagyok. Bocs.
Azt mondják, készítünk pár képet, aztán visszaszállunk a buszra.
Maradj csak ott.
Menjünk egyenesen a szállásunkra.
Miért?
Nem akarsz tovább kirándulni?
Fáradtak vagyunk.
Fogjunk taxit, és menjünk haza.
Mindig a magad feje után mész.
Szóval, maradj csak ott.
Mindjárt ott leszek.
Ha nem vigyáz rá most, később műtétre lesz szüksége.
[Hye Ran]
Cha Hyun Oh!
Cha Hyun Oh! Jól vagy?
Hisz lázad van...
Mi történt?
Mi történt veled, hm?
Jól vagy?
Ehh, ez nagyon bosszantó.
Hé, az a hely, amit szereztél, lakás egyáltalán?
Ha olyan helyen fogsz élni, megbetegszel.
Ráadásul, gondolod, hogy tudsz majd egyszerre dolgozni meg tanulni?
És mi az, hogy teher...
Mit jelent neked a család?
Családként, ilyen helyzetekben egymásra támaszkodunk.
Ez nem teher, te nyavalyás!
Nem akarom, hogy felelősnek érezze magát, csak mert egy család vagyunk.
Az ahjumma meg az ahjussi nem igazán akartak engem, de
kínlódtak a felelősségérzet miatt. Míg az ahjumma el is ment.
Azt hiszed, a felelősségérzet miatt fogok segíteni?
Azért, mert fontos vagy számomra. Nem akarom, hogy szenvedj.
Ha tetszik, ha nem, hagyja ezt rám.
Nem tetszett, hogy maga és az ahjumma közel kerültek egymáshoz,
de semmi közöm hozzá, ezért nem avatkoztam bele.
Én is megoldom a saját dolgaimat.
Bízzon bennem.
Hé, igazad van.
Büszke vagyok rá, hogy megpróbálsz egyedül boldogulni, de...
Hé, a pulcsi.
Mi ez?
Ejj, te kis...!
Hé, várj meg itt. Itt várj, érted?
Hong Joo!
Hong Joo.
Félreértés az egész.
Az, hogy a pulcsi tönkrement és hogy nem vigyázott rá,
nem hinném, hogy félreértés.
Hamarosan elmegy.
Csak pár napot még...
Tovább fogok próbálkozni, de
ma nem megy.
Elvigyelek?
Miért keltél ilyen korán?
5 óra?
Hova mész?
Csak... korán ébredtem, ezért el akarok menni sétálni.
Téged...
tegnap óta gyötör valami, ugye?
Gyötör...
az időeltolódás?
Tényleg.
Aigoo.
Akarsz később elmenni a tengerhez?
A keleti partra?
Egy sashimire csiliszósszal és sojuval...
El akarsz menni a tengerhez, hogy sashimit egyél?
Ez csak kifogás, te fruska!
Csak menjünk el, a szabad ég alá,
és eresszük ki a gőzt, hm? Nem hangzik jól?
Csak menj el a nagyihoz.
Mihez kezdesz majd a tengernél?
Tegnap egész nap járkáltál, mégsem segített.
Még mindig ő jár a fejedben, igaz?
Könnyen beszélsz, nem a te problémád.
Semmiképp sem fogok elsőnek bocsánatot kérni.
Mindig én kértem elsőnek bocsánatot.
De mostanra én is megöregedtem.
Makacs leszek.
Rendben.
Én nem erőltetem tovább.
Te döntöd el.
Szóval megyünk, vagy nem?
Menjünk. Menjünk el a tengerpartra.
De most elmegyek egy kicsit. Majd jövök.
Tényleg nem mondod meg, hova mész?
Oda, ahol mindig vigaszt találtam.
Nincs már meg többé,
mégis...
Mikor jössz vissza?
Reggeli előtt.
Ne aggódjon, kérem!
Hívd meg egy étterembe,
és nyerd el a jóindulatát, rendben?
Ha végeztél, mondd el, hogy ment, jó?
Jó.
De te...
a tegnappal kapcsolatban...
nem akarsz mondani semmit?
Az egészségedre gondolok...
Nagyon betegnek tűntél.
Jól vagyok. Semmiség.
Megnyugtató, hogy jól vagy.
Én most megyek.
Viszlát.
Hye Ran!
Igen?
Sajnálom.
Ne inogjunk meg.
[Lee titkárnő]
Igen.
Mindjárt kimegyek a hallba.
Semmi sem történt addig, míg elment önnel találkozni.
Nem járt sehol, csak a központban nézett körül.
És ővele... nem találkozott?
Nem.
Ha esetleg...
látja őket együtt mától,
- azonnal hívjon fel. - Értem.
Hamarosan kijön, ugye?
Elmegyünk a központba.
Rendben. Értem.
Az apám előtt...
Ne aggódjon.
Hogy kerül ide?
Ez többé már nem az én műtermem.
Tegnap a tulajdonosnak sietősen el kellett mennie.
Megkért, hogy nyissak ki ma reggel.
De...
pityókásnak tűnt...
azt hiszem...
Az igazat megvallva,
tegnap láttam önt a buszról.
Igen.
Azt is láttam, hogy bezárt a fotóműterem.
De reménykedtem, hátha...
És így találkozhattam önnel.
A közös foglalkozás összeköti az embereket.
Én...
csak nemrég kezdtem újra.
Egyesek szerint...
alig sikerül kijönnöm a keresetemből.
Na és?
Én még 10 ezer Won-t sem kerestem egy igazolványképpel.
Elnézést.
Jól néz ki.
Jól vagyok.
Jól.
Jó ugyan, de nyugtalan vagyok,
és hol ide hajlok, hol oda...
Túl idős vagyok már ahhoz, hogy mások vigasztaljanak.
Önnel hogy volt?
Amikor ennyi idős volt?
Már nem is emlékszem.
Amikor megnyitottam ezt a műtermet...
van már vagy 20 éve...
A férjem, aki szintén fotós volt,
korán meghalt.
Mindenfelé utazgattunk együtt,
és viccelődtünk,
hogy ha majd megöregszünk, és nem tudunk többé utazni,
nyitunk egy fotóműtermet.
Akkoriban választottuk ki a helyet.
Még idejében találtuk meg.
Kezdetben
egyáltalán nem éreztem késztetést a munkára,
és folyton szomorkodtam.
De az emberek, akik fényképezkedni jöttek, beszéltek hozzám.
Egy, kettő...
Néhányuknak
ez volt a kezdet.
Másoknak mementó.
Megint másoknak a befejezés.
Azt gondoltam, udvariatlanság
úgy fényképezni őket, hogy nem tisztelem őket magukat.
Köszönöm.
Azok az arcok visszahozták számomra az életet.
Mennyi ideje is, hogy megismerkedtünk?
8 éve.
8 éve?
De, hogy máig...
hordjuk ezt a kis holmit,
igencsak szerethetjük a fotózást, nem?
Rosszkedvben,
magányosságban,
vagy fáradtan,
még inkább belekapaszkodunk, igaz?
- Készíthetek egy fotót, ugye? - Tessék?
Jó ideje már, ezért szeretnék újra készíteni önről egy képet.
Készített már képet rólam?
Nézzen ide.
Kimcsi.
Nézzen ide, mosolyogjon!
Inkább csak így szeretném.
Szerintem, csinosabb, amikor mosolyog.
Egy, kettő, három!
Ez a személyes tulajdonom.
Majd megkapom e-mailben.
Afrikában nehézkes netezni.
Azt hiszem, ideje menni.
Be kell adnom az útlevélkérelmet,
hogy mielőbb megkapjam,
aztán megint repülhessek.
Nem tudom, mikor lesz az,
de ugye láthatom, ha újra Szöulban járok majd?
Azt hiszem, most találkozunk utoljára.
Nem akarom elmulasztani a búcsúnkat,
csak mert jövőbeli ígéretekre összpontosítok.
Menjen csak.
Kiélvezem ezt a pillanatot magamban,
és megyek, miután bezártam a műtermet.
Jó. Akkor hát...
Az a fiú...
Igen?
Ha tartja még vele a kapcsolatot, adja át üdvözletem.
Én sem... tartom...
(Üdv.)
Viszontlátásra.
Ah, emlékszem a mosolyára.
Szép Művésznő,
ideje elköszönnöm.
Köszönettel: Lee Ri.
Kérj bocsánatot anyukádtól.
Nincs miért bocsánatot kérnem.
Még, ha nem te tetted, akkor is illik ilyenkor bocsánatot kérni.
Olyan nehéz azt mondani, hogy sajnálom?
Másoknak könnyű, de kettőnk között lehetetlen.
Nézzen rá.
Kedves hozzám, de az egykor történtekért mégsem kér bocsánatot.
Nem esett messze az alma a fájától.
Boldog lehetsz, hogy hasonlítotok.
Chan.
Mi felnőttek...
rosszabbak vagyunk a kölyköknél.
Nem tudjuk kimondani, amit ki kell. Zavarba jövünk, ha elszalasztjuk a pillanatot.
Ez falat emel köztünk, és egyre nehezebbé válik.
Azért kedves veled,
mert sajnálja a történteket, még ha nem is tudja kimondani.
Ezek szerint már én is felnőtté váltam.
Ti aztán tudjátok, hogy forgassátok a szavakat.
Ehh, bánom is én...
Mi az, mi az? Mi?
Ne adja ki a házat.
Én is felnőtt vagyok, úgyhogy azt teszem, amit akarok.
Ehh.
Jössz nekem itt ezzel!
Ehh.
A stúdióban vagy?
Igen. Ne menj sehova. Találkoznunk kell.
Rendben.
Chan anyuka...
Nem az anyukám.
Jó. Akkor...
Mindenesetre, bocsásson meg.
Az a pulcsi, nem Chan hibája volt...
Épp csirkét ettem, amikor megláttam egy gyönyörű pulcsit,
Szóval, meg akartam nézni... aztán...
Bárcsak...
kevesebbet ittam volna...
Nagyon sajnálom.
Ehh, hé!
Őszintén csináld.
Hé!
Akarod, hogy személyesen kérjek bocsánatot?
Azt nem.
Miért nem?
Megvan rá az okom.
Csináld újra, de őszintén.
Oké? Rendesen.
Indítom.
Gyerünk.
Szép Művésznő,
Ideje elköszönnöm. Köszönettel.
Sajnálom, ami a pulcsival történt.
Jó napot kívánok.
Elnézést, hogy videóban kérek bocsánatot.
Csirkét ettem,
meg akartam nézni a pulcsiját...
és nem igazán voltam józan...
Egyáltalán nem Chan hibája.
Ő nagyon jó fej.
Nagyon sajnálom.
Cha Hyun Oh vagyok, és én leszek ennek a darabnak a koreográfusa.
Szeretnék úgy dolgozni, hogy
ne csak egy valaki, hanem mindenki kitűnjön.
Bízom az együttműködésükben.
Tapsot.
Nos, van valakinek kérdése?
Egy kérdés.
Miért is maradnál csendben!?
Miért koreografál?
Úgy értem...
csak eltűnődtem, miért nem lép fel inkább.
Megsérült talán?
Nehéz hinnem magának.
Nincs semmi előzetes tapasztalata,
és hallottam, hogy maga az alapítvány elnökének a vőlegényeként került be ide.
Hé, befejeznéd?
Miért bíznánk benne és követnénk?
Igazgató úr.
Ez a nyavalyás...
Bemutatkozásnak egyelőre elég ennyi.
Elnézést kérek.
Nincs miért elnézést kérnie.
Sokan most látnak először.
Nem gondoltam végig.
Igen.
Az alapítvány elnökének a vőlegénye vagyok.
Így igaz.
De nem hiszem, hogy amint itt állok önök előtt,
bármiért szégyenkeznem kellene.
Mivel ez az első napunk, menjünk el enni valamit.
Rendben, menjünk el enni.
Mire vártok? Indulás.
Menjünk.
Igen, igazgató úr.
Milyen volt Hyun Oh?
Az első alkalom mindig nehéz,
de jól csinálta.
Ezek szerint, oda legalább odaért.
Igen, így van.
De...
De?
Elnöknő.
Kérem, ne értse félre, csupán aggodalomból kérdezem.
Van talán valami egészségügyi problémája?
[Tae Sung Kórház]
[Diagnózis]
Nincsen.
Ha nincsen, akkor biztos, hogy ő is
a színpadon szeretne lenni.
Így kárba vész a tehetsége.
Igazgató úr...
Az, aki képtelen volt
kezelni a korábbi koreográfust,
és felmondatta három héttel a bemutató előtt, maga volt.
Ha elterjed a híre, az hatással lesz az előadás bevételeire.
Ehelyett az, hogy a fiatal koreográfus
az alapítvány elnökének a vőlegénye...
a protekció sokkal jobb szóbeszéd, nem?
Amúgy is ez jelenti Hyun Oh számára a jövőt.
Mégis...
Ő még mindig táncolni szeretne.
Épp, hogy csak lemondott róla.
Nem kell megingatunk.
A többiről majd én beszélek vele személyesen.
Hé.
Helló.
Ne haragudj, tudom, hogy sok a dolgod.
Na és, ha sok a dolgom?
Mindig is szerettem volna kém lenni.
Örülök, hogy van egy orvos barátom.
Hogy a lényegre térjek,
komoly a dolog.
Végre ki tudtam szedni némi információt a kollégámból.
Jobb lenne, ha megműttetné magát.
A kollégámnak is ez a véleménye.
Hatással lenne ez
a táncos karrierjére?
Elméletileg lehetetlenné tenné.
De akiknek ez a hivatásuk, nem hallgatnak ránk.
Akkor is hezitálnak, amikor már
előrehaladt a dolog, és nincs remény.
A vőlegényed nem akar műtétet.
Még mindig nehezen mond le a színpadról. Ezért...
Segítenem kell neki összpontosítani.
Magam mellett kell tartanom, akár így is.
Mivel szüksége van rám.
Igencsak szerethetjük a fotózást, nem?
Rosszkedvben,
magányosságban,
vagy fáradtan,
sőt, ha azok vagyunk,
még inkább belekapaszkodunk, igaz?
Látva magam, hogy az elengedésen járnak a gondolataim
én...
nem kellene szeresselek többé.
Azt mondani, hogy "hiányzol"
mintha azt jelentette volna: "darabokra hullok".
Mintha csak rajtad vezettem volna le
amikor megláttalak?
Cha Hyun Oh! Jól vagy?
Segítségért esedeztél?
Yoo Kyung, hol vagy?
Kószálok, és próbálok nem gondolkodni túl sokat.
És te?
[Kang Chae Won]
Kínlódom.
Leadtam a kéziratom,
de már két napja semmi visszajelzés.
Kirúgtak volna?
Ugyan már.
Veled akartam enni.
Hát együnk együtt.
Hagyjuk.
Ha ma nem, akkor már nem lesz több alkalmunk.
Este lemegyünk anyuval a keleti partra, és onnan egyenesen New Yorkba utazunk.
Csak rajta.
Mérges vagy?
Nem, csak...
se neked, se nekem nincs szabadidőnk.
Sajnálom.
Én is sajnálom.
Ha bejön ez a munka, akkor meglátogatlak New York-ban.
Meghívlak valami finom kajára.
Ja, persze. Spórolós Kang írónő.
Mi?
Ezúttal van esély, hogy nagyon-nagyon sokat...
Igen?
Kang Chae Won vagyok.
A Cham Sung kiadóvállalattól hívom,
Igen?
A regénnyel kapcsolatban keresem, amit beküldött nekünk.
Cham Sung kiadóvállalat?
Nem küldtem maguknak kéziratot.
Szerződésben állok a Chaek Dong Nae-vel.
Van nálunk egy regény, rajta az ön nevével.
Egy képregény.
Yoo Kyung, sajnálom.
Közbejött valami sürgős.
Később felhívlak.
Nem engedhetlek így haza.
Ezúttal,
lehet, hogy így kell hazaengedned.
Még nem válaszolt a kérdésemre.
A színpadot...
Miért hagyta ott?
Már megint kezded? Evés közben?
Semmi gond.
Tényleg ennyire kíváncsi rám?
Ez nem annyira kíváncsiság, inkább megbizonyosodás.
Magának, ha közbejön valami, egyszerűen csak elmehet,
ellentétben velünk.
Ebben az életszakaszban nekünk nagyon fontos ez a fellépés.
Nem vagyok olyan felelőtlen.
Annak tűntem?
Nem, elnézést.
Nem kérjen elnézést.
Ez számomra is kihívás.
Én is szeretnék a színpadon lenni,
de oda megyek, ahol nagyobb szükség van rám.
Köszönöm a válaszát.
Úgy tudom,
valójában az instruktorunk fellépést ajánlott önnek.
Kíváncsi voltam az okára...
Hogy miért utasította vissza az ajánlatát, és hogyan lett hirtelen koreográfus.
Azt hiszem, itt valami félreértés lehet.
Nem kaptam ajánlatot semmilyen fellépésre.
Nem,
ő maga mondta, hogy többször is kereste önt.
Yoon Jong Min seonsaengnim.
Mikor volt ez?
Úgy hallottam, hogy nemrégiben is hívta önt.
Együtt vannak.
Kérem, figyelje még őket egy kicsit.
Mit hozhatok?
Hozzon kérem valami meleget.
A wulmyon nagyon népszerű. Megfelel?
Igen.
Rendben. Úgy tűnik, végeztünk. Menjünk.
Délután még próbálnunk is kell.
Menjünk.
Önnek is meg kell néznie a próbát.
Mi lenne, ha előre mennének?
Én is megyek, csak telefonálok egyet.
Rendben, akkor később találkozunk.
Menjünk.
Parancsoljon.
- Köszönöm. - Jó étvágyat.
A központban vagyok, az irodában.
Gyere be hozzám egy percre.
Nem idevalósi, ugye?
Én Tokióból jöttem.
Maga hova való?
New York.
Egyidősek lehetünk. Legyünk barátok?
Ha egykorú valakivel, attól barátok lesznek?
Szóval, szintén 25, igaz?
Ez finom.
Egy levest sem tudok békében megenni.
A helyeken, ahol együtt jártunk,
kitisztítottam a fejem...
Sok szerencsét!
Az utadhoz is, és neked is.
Ez finom.
Közted és köztem,
kik egy egyszerű üdvözlést sem mondhattunk egymásnak,
azt hiszem...
eddig tartott.
Ha maradt is bennünk
bármi megbánás,
azzal...
magunknak kell megbirkóznunk.
[Anyu]
Felkeltél végre?
Mikor indulunk a tengerhez?
Ah, na persze.
Mi az?
Azt mondtad, hazajössz reggeli előtt.
Várj még egy kicsit.
Most értem ide.
Hova?
Egy magas helyre, ahol a szív megkönnyebbülhet.
És te egyedül mentél oda?
Nekem kellene ott lennem.
Hol az a hely? Odamenjek most?
Még mit nem!
Tartsunk egy kis távolságot.
Gyere vissza gyorsan. Éhes vagyok és lehangolt.
Mondtam, hogy még nem tudok.
Várni foglak. Szeretlek. I love you!
[Ji Sun]
Igen.
Mi az?
Úgy tudom, valójában az instruktorunk fellépést ajánlott önnek.
Azt hiszem, itt valami félreértés lehet.
Ő maga mondta, hogy többször is kereste önt.
Úgy hallottam, hogy nemrégiben is hívta önt.
Itt vagy?
Igen.
Mi van a táncosokkal?
Jól ment a bemutatkozás?
Gondolom.
Úgy tűnik, mondanivalód van.
Nem történt semmi különös.
Látták egymást, de nem beszélgettek.
A gondolataimat rendezgetem.
Akkor, kezdem előbb én.
Hallottam Yoon Jong Min táncoktatóról.
Hogy fellépést ajánlott fel nekem.
Bárhogy van is,
a te állapotodban ez lehetetlen.
Láttam a diagnózisodat.
Meddig akartad titkolni?
Mit oldasz meg vele?
Itt nem a megoldás a probléma.
Hanem a döntés.
Már elindultál a helyes irányba.
Nem...
Legalábbis, nem én döntöttem emellett.
Ez az egyetlen út, fontos egyáltalán, hogy kinek a döntése?
Csupán kapaszkodsz
a színpadba.
Te is tudod.
Nem nézhetem, hogy felőrlődsz, olyasmihez ragaszkodva, ami nem fog menni.
Támogatni foglak azzal, amivel tudlak.
Segítek felállni, ha elesel,
és lökést adok hátulról, ha megtorpansz.
Úgy hangzik, mintha nélküled...
magamtól semmire sem volnék képes.
Már úgyis eldőlt a dolog.
Ezen nem tudunk változtatni.
Nem.
Te döntöttél.
Én sosem döntöttem.
Elmondom az igazgatónak.
Han Yoo Kyung-gal...
miért találkoztál?
Miért találkoztál vele a hátam mögött?
Mindent eltitkoltál,
ezért nekem kellett kiderítenem.
Magyarázd meg.
Úgysem bízol már bennem.
Nincs mit mondanom.
Kérem.
Meglátom, mit tehetek.
Előbb kérem, olvassa el az első három oldalt.
Hé, hé!
Csak annyit kértél, hogy olvassam el.
Miért hozol ide olyat, aki már leszerződött veletek?
Tönkre akarod tenni a karrierem?
Mindenesetre, a cégünk most semmit sem fog kiadni.
Tudja, mit jelent egy írónak, ha egy-két évet az átfogalmazással kell töltenie.
Épp ezért van,
hogy te meg én nem írunk, hanem ezzel foglalkozunk.
Hogy ne legyenek anyagi gondjaink.
Hányan voltak, akik íróvá akartak válni?
És hányan, akik felhagytak vele?
Mindegyikükkel foglalkozni akarsz?
És te?
Éhen akarsz halni?
Itt mindenki írt valaha.
Ki van olyan, aki nem adta fel rég?
De, Kang írónő műve tényleg jó.
Kang írónő.
Kifelé.
Gyorsan.
Kang írónő.
Chae Won!
Hogy csinálhat belőlem ilyen bolondot?
El akartam mondani.
Ki akartam találni valamit...
Előbb szólnia kellett volna nekem.
Azért tettem, mert kapcsolatban állunk.
Először meg akartam tenni, amit csak tudok...
Nem a maga ügye.
Ez az én írásom.
És én vagyok az, akit félreállítottak.
Nekem kellett kitalálnom valamit.
Ez nem olyasmi, amiért
térden állva kell könyörögnie.
Egyedül nehéz magának.
Én is megtapasztaltam, ezért tudom.
Ha segít valaki,
az kicsit könnyebbé teszi.
Maga egyáltalán nem ért engem.
Előbb esélyt kellett volna adnia nekem.
Hogy eldönthessem, szükségem van-e segítségre.
Rám kellett volna hagynia.
Ez csak...
Arrogánsan viselkedett és átlépte a határt.
Ez nem több, mint önsajnálat.
Őszintének hittem,
aki segíteni akart nekem.
Őszinte voltam.
Nem.
Maga engem felhasználva
akarta vigasztalni...
múltbéli önmagát...
Anyu!
Elmegyek egy kicsit. Egy barátom akar találkozni velem.
Találkozunk 8-kor a Szöuli Állomáson.
Megint egyedül van.
Ha nem érsz oda 8-ra, megint megharagszom rád.
Hova megy?
Én Szöulba tartok.
Én most megyek el.
Hova megy el?
Nem gond, meg tudom oldani.
Szálljon be.
Utolsó vendégemnek ez az utolsó szolgáltatás.
Csupán kapaszkodsz a színpadba.
Láttam a diagnózisodat.
Bárhogy van is, a te állapotodban ez lehetetlen.
Ahh, az utolsó úti célja a tenger.
Üdítően hangzik.
Fel akarok üdülni.
Még nem jártam ott.
Megtudom, ha odaérek, igaz?
Hogy üdítő-e vagy sem.
Így van, megtudja, ha odaér.
Ah, New Yorkban is olyan, mint itt, ugye?
Ah, szóval...
A fiam holnap utazik New Yorkba.
Ott is ilyen.
Hisz ott is emberek élnek.
Ne aggódjon. Nagyon erősnek tűnt.
Túlságosan is erős, ezért nem tud másokra támaszkodni.
Ez némileg bánt.
Majd, ha szüksége lesz támaszra, élni fog vele.
Így lesz vajon, vagy sem?
Igen, apa.
Miért bíztál Lee titkárnőre ilyen vesződséges feladatot?
- Okom volt rá. - Miért viselkedsz így?
Ha csak így tudod megtartani azt a fickót, azonnal fejezd be.
Később felhívom.
Nem megmondtam, hogy nem tetszik az a fickó?
Te pedig azt mondtad, bízzak benned, igaz?
Erre ez az eredmény?
Még nincs vége.
Nem lesz vége!
Hyun Oh!
Tessék.
Köszönöm.
Úgy érzem, mintha főpróbát tartanék kikísérésből.
Egyszer meg kell majd hívnom őt egy étterembe.
Még ha kicsit messze van is tőlem.
Ah, ez vigasztalóan hangzik.
Nagyon hálás voltam, minden alkalommal.
Igazán jó volt önt látni minden alkalommal.
Ugye, tudja, hogy nagyot kell kiáltania a tengernél?
Igen.
Akkor, én megyek. Viszlát!
Mikor jön már?
Fel kell szállnunk.
A hívott szám pillanatnyilag nem kapcsolható. A sípszó után...
Hol vagy már?
Én vagyok az. Cha Hyun Oh.
A "Viszontlátás" előtt állok. Gyere ki kérlek.
Ha össze vagy zavarodva, zárd le.
Én is megtettem.
Én is...
igyekeztem nem nézni vissza.
De...
Hagyd abba. Kérlek.
Ez nem változtat semmit.
21 órakor
vonat indul Jeongdongjin-be.
Kérem, fáradjanak a peronra.
- Te... - Ismétlem...
Hol vagy?
21 órakor...
vonat indul Jeongdongjin-be.
Megyek a Szöuli Állomásra.
A Szöuli Állomásra, kérem.
[Kijárat]
Hol vagy? Miért nem voltál elérhető?
Mondtam, hogy nem szeretem, ha nem tudlak elérni.
Láttad az üzenetem?
A Szöuli Állomáson vagyok.
- Meglátom hol vagy, és eldöntöm, megvárlak-e, vagy előre megyek. - Yoo Kyung.
Mi az?
A nagyi...
Az anyukám...
haldoklik.
~ Azt az éjszakát, számtalan csillagával... ~
Ma éjjel...
azt mondják, meg fog halni.
Mihez kezdjek?
~ Még mindig nem tudom elfeledni azt a pillanatot. ~
~ Még ha szertefoszlik is, mint egy álom, ~
~ Hinni akarom, hogy a sors volt. ~
Biztos nem fogod megbánni, ha történne velem valami?
~ Itt fogok várni én terád. ~
~ Nem tudom elviselni, hogy elfeledjelek, ~
~ Hiányzol, hiányzol, hiányzol. ~
Az az éjszaka...
elmondta, hogy mindenhez...
túlságosan késő már.
[12 Nights] A viki angol felirata alapján fordította: Anyeze
~ ... mikor újra eljöttél hozzám, ~
~ Hiába vész homályba az idő, mi nem tudtuk elfeledni egymást. ~
~ Nem forgathatjuk vissza az időt, tudom... de ~
~ Hinni akarom, hogy a sors volt. ~
~ Kérlek, időben jöjj el hozzám! ~
~ Itt fogok várni én terád. ~
~ Nem tudom elviselni, hogy elfeledjelek, ~
~ Hiányzol, hiányzol, hiányzol. ~
~ Épp annyira fog szívem fájni amennyire szeretett. ~
~ Épp annyira hiányzol, amennyire fájdalmas nekem. ~
~ Kérlek, időben jöjj el hozzám! ~
~ Itt fogok várni én terád. ~
~ Nem tudom elviselni, hogy elfeledjelek, ~
~ Hiányzol, hiányzol, hiányzol. ~